TRADUCEREA ȘI ADAPTAREA GOGUPOMPIERU resincronizare CODYBOSS1969
PASIUNE FATALĂ
Nu vreau să vă grăbesc.
Primul-Ministru a solicitat...
să vă vadă imediat.
Nu are mult timp la dispozitie, domnule.
E în regulă. Am pornit.
- Stephen. - La revedere.
Domnule Prim-Ministru. A venit dr Fleming.
Stephen...
- Bine ai venit. - Bună ziua, domnule.
Cred că trebuie să-ți fiu recunoscător...
Vă mulțumesc.
L-ai îmblânzit pe opozanții proiectului de lege referitor la finanțe.
Au intrat scuipând flăcări...
și au ieșit blânzi ca mielușeii.
N-a fost chiar așa...
Cum ai reușit ?
Mâine, la aceeași oră. Raymond.
Am înțeles, domnule.
Noapte bună.
Sunt sigură că e foarte drăguță. Toate sunt.
Foarte amuzant. O să-ți placă.
Cinezi acasă?
A venit tatăl tău și trebuie să închid.
- Bună seara, Beth. - Bună seara, domnule.
- Ai văzut-o e Sally? - E sus.
Probabil n-o să-ți vină să crezi.
Dar sunt liberă in seara asta.
- Relaxează-te ! - Așa o să fac.
Pa Martyn !
Noutăți ?
Are o prietenă nouă.
Serios?
Ce vrei să spui ?
Nu înțelegi cum de nu-l "citesc" femeile?
E clar că nu vrea decât să se culce cu ele !
Ce e?
A sunat Edward.
Tatăl tău e incredibil !
Mi-a spus că Prim-Ministrul te-a chemat in biroul lui.
Deci ?
Voia doar să vorbim.
M-a întrebat dacă puterea are vreo importanță pentru mine.
Și tu ce-ai răspuns ?
Ca de obicei...
I-am spus că familia mea e mult mai importantă.
Beth. Poți să mă ajuți ?
Doamne, ce plictiseală ! Ai găsit pe cineva care știe engleză ?
Vreo doi...
Oare de ce se pricep francezii la lucrurile astea ?
Ar trebui s-o luăm din loc.
Hai să mai bem un pahar.
Știi care e situația mea.
Nu prea, mă grăbesc spre casă...
Bine. Dar unul.
Dar după aceea chiar trebuie să plec, Donald.
- Whiskey? - Da.
Ești tatăl lui Martyn ?
Eu sunt Anna Barton.
Mi s-a părut firesc să mă prezint.
Îmi pare bine...
De când il cunoști ?
Nu de mult timp...
Înțeleg...
Suntem împreună doar de câteva luni.
Mi s-a povestit despre dta.
M-am întâlnit cu Tubby Haycroft.
E ocupat cu calcularea bugetului.
Ține-l puțin...
Se pare că Trezoreria a luat-o razna.
Ai auzit ceva ? Bietul Tubby e înnebunit.
Evident, zice că s-a plictisit de moarte de departamentul lui.
Problema lui e că nu-l poate suferi pe ministru.
Bună, străine !
Știu. Nu mă face să mă simt și mai prost !
N-am putut să plec de la ziar.
Mă bucur să te văd.
Tu trebuie să fii Anna.
Anna Barton... Mama mea.
Îmi pare bine.
Bună, Sally.
Ce cauți aici ?
Ea e surioara mea cea urâcioasă.
Masa e gata !
Am venit doar să bem ceva.
N-avem timp de mâncare.
Măcar salută-l pe tatăl tău.
Ea e Anna.
Ți-l prezint pe tatăl meu.
Hai să bem ceva și o să-ți arăt casa.
Îmi pare bine să te cunosc.
Totul e in ordine ?
În principiu...
Am fost ocupată cu căminul de copii.
A devenit un fel de slujbă.
Oamenii mă roagă să-i ajut și mi-e greu să-i refuz.
Martyn, se simte bine ?
N-a spus nimic.
Ne mai plimbăm prin grădină ?
Nu, noi trebuie să plecăm.
Mulțumesc pentru tratație.
Cu plăcere.
Mă bucur să-i cunosc pe prietenii lui Martyn.
A fost minunat.
Mi-a făcut plăcere.
Pa.
A fost amuzant.
Poanta e că tipul nici nu-l văzuse la licitație.
Îl ținuse in mână, il avusese in fața ochilor.
Era Delft.
din 1640.
Ar fi putut să-l rateze.
Mulțumesc, Tommy.
- Mă duc la masă. - Ne vedem mai târziu.
Doamnă Snow...
Mă numesc Anna Barton.
Sunt o prietenă a dlui ministru.
Aș putea vorbi cu el ?
Să văd dacă e in birou...
Vă caută domnișoara Barton.
Fă-mi legătura.
Sunt Anna.
Dă-mi adresa ta.
Ajung într-o oră.
Raymond.
Isteria se poate trata.
Nu sunt foarte incântat, trebuie să recunosc.
Vom promulga proiectul de lege. Fără îndoială.
Cei de sus sunt cam agitați.
Scuzați-mă, d-re Fleming.
Martyn. Ia te uită... Ce plăcere rară !
Speram să putem discuta un pic.
Să ne așezăm aici.
Am primit o slujbă nouă.
Voi fi redactor-șef adjunct la departamentul de politică.
E minunat. Martyn !
Atât de repede ?
Știu.
E extraordinar. Ești încă atât de tânăr...
Știu... Va trebui să scriu despre tine.
Încearcă să fii blând.
O să încerc să fiu obiectiv.
Mama a insistat să-ți spun.
Zicea că vei fi încântat.
A avut dreptate.
Cine a mai aflat ?
Doar Anna.
E o veste grozavă.
Mama zicea că trebuie să sărbătorim.
Așa e. Trebuie...
Iată-i ! Să-l întâmpinăm pe erou.
Bună, bunicule.
Felicitări !
Nu l-ai cunoscut pe Edward.
Anna, el e bunicul meu.
Doamne, asta e noua ta prietenă ?
Mă simt onorată. Am citit multe despre dv.
Te rog. Cariera mea a fost supra-apreciată.
Acum ne-am pus speranțele în Stephen...
Mă tem că eu l-am obligat să intre in politică.
M-a ajutat și Ingrid.
Singur nu cred că ar fi ales calea asta.
Ce vreți să beți ?
Șampanie..
Șampanie să fie !
Bravo, Martyn !
Am crescut in străinătate.
Tatăl meu era diplomat.
Stăteam foarte rar aici.
Mama e destul de...
E foarte... franțuzoaică.
E căsătorită a patra oară...
și locuiește la Palm Springs.
Palm Springs ! Dumnezeule !
Deci ai avut o copilărie dificilă.
Ne mutam des.
Argentina. Africa...
O vreme am stat la Roma.
Apoi, eu m-am mutat la Paris.
Voiam să fiu liberă.
Mi-am luat o slujbă de chelneriță.
Tinerețea asta...
Am încheiat o relație și...
am venit în Anglia, acum trei ani.
- Și locuiești singură ? - Da.
Te întâlnești des cu mama ta ?
Mai las-o în pace, mamă !
Nu-i nici o problemă.
Anna voia să se simtă bine !
Mă simt foarte bine.
Ai fost singură la părinți ?
Am avut un frate.
Fratele Annei a murit.
S-a sinucis când aveam 15 ani.
Îmi pare rău...
- Câți ani avea ? - 16.
- I-ai văzu cadavrul ? - Da.
Cum era ?
Aspru.
De ce s-a sinucis ?
Din dragoste.
Trebuie să mă întorc la birou.
Mai am niște treabă.
Îmi aduceți nota de plată ?
Vă mulțumesc pentru seara asta plăcută.
Mulțumesc.
Noapte bună.
Noapte bună, tuturor.
N-am încredere în ea.
Nu-ți face griji. Nu cred că e o relație serioasă.
Eu o să iau mașina.
Tu du-te acasă, cu Raymond. Trebuie să mă duc să votez.
Pe curînd.
Ce-ți mai face burtica?
E plină.
Vei fi bine?
Voi fi bine.
Somn ușor.
Pe mîine.
În timpul cinei...
nu-mi doream decât să te ating,
să te iau in brațe.
Nu te teme,
o să fiu mereu alături de tine.
Cine ești tu ?
Povestește-mi despre Aston.
Despre mine și fratele meu ?
Eram mereu împreună.
La fiecare câțiva ani, ne mutam in altă țară,
trebuia să învățăm o limbă nouă.
Eu și Aston ne-am apropiat tot mai mult.
Nu aveam nimic, dar ne aveam unul pe celălalt.
L-am iubit...
Poate că n-a suportat faptul că eu crescusem.
Nu putea renunța la mine.
Mă voia doar pentru el...
Din cauza lui, orice fel de posesivitate mă îngrozește.
Vezi...
imaginează-ți...
lucrul cel mai îngrozitor care ți se poate întâmpla vreodată...
Eu am trecut prin asta.
Fratele meu s-a sinucis din dragoste pentru mine.
A trebuit să iau o hotărâre.
Aș fi putut să mă las copleșită...
dar n-am cedat.
Ține minte...
Oamenii traumatizați sunt periculoși.
Știu că pot supraviețui.
Ascultă.
În weekend mă duc la Bruxelles la o conferință
Vino cu mine.
Îmi petrec weekend-ul cu Martyn..
Sunt dispusă să fac orice.
Ți-am demonstrat asta.
Lasă lucrurile așa cum sunt.
Nu schimba nimic.
Bună dimineața, dragă.
Ce faci ?
Foarte bine.
- Ți-ai făcut bagajele ? - Da.
A venit Raymond.
O să vă descurcați singure ?
Cred că da.
Poți să-l suni pe Martyn oricând...
să-i spui să treacă pe la tine.
Nu ți-am spus?
Se duc la Paris.
La Paris?
Ți-am spus că e ceva serios.
La hotelul Lutetia.
Din experiența mea...
oamenii se duc la Paris pentru un singur lucru.
Mulțumim. Sally !
Pot să-ți și spun care e.
N-avem nevoie să știm !
Pleci deja ?
Fără să mă săruți ?
Ne vedem luni.
O să iau micul dejun în avion.
Domnilor e 5 dimineața !
E evident că nu vom ajunge la nici o înțelegere.
V-aș sugera să reluăm discuțiile după o pauza.
S-a terminat școala !
Cu toții avem nevoie de somn.
Ședința s-a terminat.
Slavă Domnului ! O pauză de 12 ore...
Mă întorc pe jos.
Ești sigur ?
Categoric. Vreau să văd cum arată Bruxelles în zori.
Haide.
Am nevoie de mișcare.
Cum vrei...
La revedere.
La gară, vă rog. Vreau să ajung la Paris.
Hotel Lutetia.
Cu domnișoara Barton, vă rog.
Domnișoara Barton?
Stă împreună cu un domn Fleming.
- Un apel pentru domnișoara Barton. - Anna...
Ia-o la stânga când ieși din hotel.
Mergi pe prima stradă,
până la capăt.
Te aștept lângă biserică.
Da. Bine, mulțumesc.
Te iubesc.
Știu.
Nu văd dincolo de tine.
Cred că n-ai văzut niciodată mare lucru...
Trebuie să mă întorc.
El doarme încă.
Te rog, nu ne urmări.
Aș vrea o cameră pentru o zi.
- Pentru o persoană ? - Da.
Și un mic dejun....
Ouă, jambon...
cafea, pâine, cornuri...
Mulțumesc, domnule.
Și o sticlă de vin roșu, vă rog.
Ia te uită cine a venit ! Cum te simți ?
Cum a fost la Bruxelles ?
L-am adus pe Raymond să ia micul dejun.
Nu e nevoie.
Pentru Raymond, fac orice !
Doamne. Cine e ăsta ?
Îl cheamă Henry.
A dormit aici în weekend.
Sally e îndrăgostită.
Îndrăgostită ?!
E ultima dată când mai plec de-acasă !
Verifică eticheta.
E în ordine.
Stați o clipă. Anna ?
La telefon, pe linia 3.
"7-3-1"?
Asta e.
Vreau să te văd.
Desigur.
La prânz ?
Unde ?
Într-un loc public.
Doamne, din nou ?
Nu e ceea ce crezi.
E cu totul altceva.
Mi-e greu să-ți explic la telefon.
Îți spun când ne vedem.
Te sun mai târziu.
Bine.
Vreți să semnați asta ?
Desigur domnișoară Snow.
Am adus sandvișuri. Credeam că va fi vreme frumoasă.
M-am gândit la ce-ar trebui să facem.
Trebuie s-o părăsesc pe Ingrid. Fără îndoială.
E cea mai bună soluție pentru toată lumea.
Nu mai pot continua așa...
Ce s-a întâmplat la Paris...
Modul în care m-am purtat...
N-am mai avut niciodată asemenea sentimente.
Trebuie să le... ordonez cumva.
Știu că lui Martyn îi va fi greu. Ține la tine.
Mă iubește.
Da, știu. Dar e tânăr. O să-i treacă.
E fiul tău. O să te urască.
O să mă urască, o vreme...
O să-l pierzi. Ai fi în stare să renunți la propriul tău fiu ?
Ai distruge și viața pe care o ai cu Ingrid.
E o viață frumoasă.
- Ce spui nu e logic. - De ce ești așa sigură ?
Fiindcă, de fapt, nici nu-ți dorești asta.
Vrei să începem să luăm micul dejun împreună ?
- Da. Mi-ar plăcea. - Chiar ?
Ți-ar plăcea să locuim în aceeași casă,
să citim ziarele împreună ?
Ce-ai câștiga, dacă ai părăsi-o pe Ingrid ?
Pe tine !
Dar ai câștiga ceva ce ai deja.
Când ne mai putem vedea ?
Joi.
Joi la 5.
Sunt optimist în privința recentelor realizări.
Ne-am fixat scopuri noi în ceea ce privește deșeurile toxice.
Și nu sunt doar vorbe.
Avem scopuri realiste.
Deci, spuneți că la întâlnirea de la Bruxelles
s-au luat niște angajamente serioase ?
Întâlnirea a fost constructivă.
Am fixat un program european.
Trebuie să acceptăm faptul că deșeurile toxice
nu țin seama de granițele țărilor.
Probleme ca ploaia acidă poluarea oceanelor.
Subțierea stratului de ozon,
nu pot fi rezolvate de o singură țară.
Statele Comunității Europene trebuie să coopereze.
Asta înseamnă că. Măcar de data asta,
Marea Britanie nu tărăgănează lucrurile ?
Nu cred că asta s-a întâmplat vreodată.
E doar o imagine care ne-a fost asociată.
Oare o imagine poate reprezenta adevărul ?
Te-ai descurcat excelent.
Nu-mi spune că te-ai uitat !
Sigur că m-am uitat.
Nu pierd nici o reprezentație.
Ești extraordinară.
Și tu ești.
E un dar să te pricepi la anumite lucruri.
Îmi amintesc ce mi-a plăcut prima dată la tine.
Pe vremea când erai medic...
și făceai bine lucruri simple.
Îmi plăcea asta la tine.
Încă-mi mai place
Bună, Stephen. Te așteptam. Intră te rog.
Îl cunoști pe Peter Wetzlar ?
Nu.
El e tatăl lui Martyn.
Peter a venit în vizită.
Locuiește la Paris.
Ce te aduce la Londra ?
Muzeul.
Ce domeniu te interesează ?
Obiect ele de artă chinezești.
Dinastia Han.
Nu s-a schimbat deloc.
Peter nu te anunță niciodată când are de gând să vină.
N-am știut până în ultima clipă...
Mi-am încercat norocul, ca de obicei.
Mă duc să-ți aduc cartea.
Poftim ?
Stephen a venit după o carte.
Nu se mai publică.
Vin imediat. Am pus-o deoparte.
O cunoști bine pe Anna ?
Da...
am trecut prin multe împreună.
A rămas cea mai bună prietenă a mea.
Mi-a plăcut fiul d-tale.
L-ai cunoscut ?
Da. La Paris.
Cred că era important pentru Anna.
Cum adică ?
Știi cum e...
Vrei să pui bucățile cap la cap...
Nu cred că înțeleg prea bine ce spui.
Relația cu Martyn e serioasă.
Îl iubește.
Asta e bine.
Fiindcă el știe cum să se poarte cu ea...
Îi oferă libertatea de care ea are nevoie.
Eu n-am putut să fac asta niciodată.
Înțeleg...
Poate că va fi fericită.
Merită să fie...
Da. Așa e.
Despre ce carte e vorba ?
Parcă veniseși după o carte.
Era doar ceva... Ceva ce-mi trebuia...
Poftim.
Mulțumesc.
Da. Asta e.
N-am reușit să fac rost de ea.
Ține-o cât vrei.
Mulțumesc.
Nu vă mai deranjez.
Scuze n-am vrut să vă întrerup.
Nu-i nimic.
Mi-a părut bine de cunoștință.
Și mie.
Anna, sper să ne vedem cu toții, foarte curând.
Mulțumesc pentru carte.
Ce-a fost asta ?
Cine era bărbatul acela ?
Eram cu Peter în noaptea când a murit Aston.
Îl cunosc pe Peter dintotdeauna.
Părinții noștri erau prieteni.
Viețile noastre erau asemănătoare
Într-o seară. Am ieșit in oraș. Să dansăm.
Aveam 15 ani.
Peter m-a adus acasă, cu mașina...
a început să mă sărute.
Nu știam că Aston ne privea.
Era la fereastră, la etaj.
Când am intrat în casă, a luat-o razna.
"O să-l lași să te reguleze !" a strigat.
"Pentru noi, ăsta e sfârșitul."
A intrat în camera mea.
A vrut să doarmă în patul meu.
Nu voiam decât să-l dau afară.
Am încuiat ușa.
Îl auzeam.
A început să mă roage. Să mă implore...
Spunea că-i pare rău. Mă ruga să-l iert.
L-am ascultat...
L-am ascultat, ore în șir...
Apoi a încetat.
Iar eu am adormit.
A doua zi dimineață... am auzit plânsete.
Am traversat holul.
Toți îmi spuneau să nu intru. Dar am intrat,
Și l-am văzut pe Aston.
Își tăiase venele...
I-am îmbrățișat capul...
Fața îi stătuse sub apă.
Iar apa era roșie...
Au spus că nu trebuie să mai stăm acolo.
Părinții lui Peter ne-au luat la ei, pe mine și pe mama.
Ne-au rugat să nu mai stăm în casa aceea.
Peter mă aștepta.
M-a dus sus.
Cămașa mea de noapte era pătată de sânge.
Atunci...
mi-am dat seama că trebuia s-o fac.
I-am cerut să mă posede.
"Ia-mă !", i-am spus.
Liniștește-te...
Nu mă deranjează că va veni.
Nu mă deranjează.
Dar aș fi vrut ca Martyn să ne întrebe și pe noi.
Pare să facă deja parte din viața noastră. Nu mă deranjează...
Dar e vorba de weekend-ul ăsta.
De Hartley... Martyn știe că ăsta e locul meu preferat. Din toată lumea.
În plus, e ziua mea.
Știu că par rea și detest chestia asta.
Am senzația că scoate la iveală latura mea negativă.
Nu-ți face griji. Va fi bine.
Ăsta e portretul stră-străbunicii lui Ingrid.
Ingrid a crescut aici ?
Sigur.
Familia Lloyd locuiește aici de 200 de ani.
Ingrid e unicul meu copil.
Așa că Martyn și familia lui vor moșteni casa asta.
Între timp. Stau singur.
De aceea vizitele astea sunt minunate.
Bunicule!
Sper că vei veni foarte des. Vei fi primită cu bucurie.
Nu-i așa, Ingrid ?
Mulțumesc, draga mea.
E un loc extraordinar.
Nu ești convins de asta ?
În vacanțe, eram obligat să vin aici.
Martyn, nu e drept !
Deși compania era plăcută...
Sper !
Copilăria mea n-a fost una minunată.
Zău ?
Chiar n-a fost.
Poate a fost prea... "perfectă".
Nimic nu trebuia să tulbure suprafața lucrurilor.
Totul era minunat.
Nu existau îndoieli.
E o atitudine bolnăvicioasă.
Asta voiam să spun. Nu e mare lucru.
Dar e bine să ai rădăcini.
Dar asta nu ajunge.
Dacă rădăcinile nu sunt însoțite de altceva.
- Precum...? - Nu știu.
Căldură... cred...
Pasiune.
- Probabil a fost vina mea. - Nu, mamă.
De fapt, era vorba mai degrabă de tata.
Sunt un cuplu minunat nu-i așa ?
Bunicule.
Noapte bună, Martyn.
O să dormi bine în camera asta.
E una din preferatele mele.
Acum fii atentă.
Pune piciorul aici, brațul aici...
Privirea sus...
Aproape.
Vino.
- Cum fost plimbarea Stephen ? - Foarte plăcută.
Cine câștigă ?
Cred că Martyn câștigă tot !
Casa asta era plină
în fiecare weekend.
Credeam că Bob Marley a murit.
Sigur că a murit.
Atunci de ce...
Mamei lui Ingrid îi plăcea să primească politicieni.
La mulți ani.
Veneau și scriitori. Artiști...
Ospitalitatea ei nu avea limite...
Soția mea înțelegea lucrurile astea.
Viața mea e pustie fără ea.
De aceea mă bucur atât pentru voi doi.
- Bunicule ! - Am mers prea departe ?
- Încă nu dar nu mai ai mult. - Mă îndoiesc !
Haide, Martyn, am ghicit cu toții.
Am crezut că de aceea ai adus-o pe Anna aici.
Te rog.
Nu vezi că-i faci să se simtă prost ?
De fapt. Nu e prea departe de adevăr.
Dacă tot a început bunicul...
Am cerut-o pe Anna de soție.
Și mă bucur că a acceptat.
Martyn ! Dumnezeule !
E minunat !
Amândoi credem că e minunat.
Felicitări, draga mea.
Mulțumesc. A fost neașteptat.
Chiar așa ! Nu ne revenim.
Dar vă bucurați nu ?
Desigur.
Ne bucurăm pentru amândoi.
Felicitări ! Scuze.
Nu-i nimic.
Am știut eu că asta aveați de gând.
Mă bucur că am grăbit anunțul.
Da. L-ai grăbit...
Să ciocnim un pahar. Pentru Martyn și Anna !
Când ai cerut-o pe Anna de soție ?
Acum câteva zile.
- Și a acceptat pe loc ? - Da.
Știu că te-am jignit.
Cu ce-am spus la cină aseară.
Nu știu ce mi-a venit.
Nu-ți face griji.
E ciudat, dar azi mă simt foarte aproape de tine.
Cap sau pajură ?
Pajură.
Știu că și mama suferă...
Dar ei îi va fi greu. Indiferent cu cine mă voi căsători
Îmi dau seama că-și face griji în privința Annei.
Crede că e o persoană dificilă.
De asta mă simt atras de ea.
Are o tristețe aparte...
Nu știu de ce, e interesantă.
Am descoperit că o pot ajuta și e un sentiment extraordinar.
Vorbești ca o asistentă medicală.
Martyn. Nu încerc să te împiedic.
Îmi place Anna...
Dar ești sigur ? Ești sigur că e ce-ți dorești ?
Tată, tu n-o cunoști.
Are o latură pe care tu n-o vezi
Iese la iveală doar când suntem singuri.
Dacă ai putea să vezi asta, ți-ai schimba părerea.
Când suntem singuri, e atât de specială...
Am încercat să-i găsesc pe toți.
Sper.
- Aveți nevoie de mine, domnule ? - Am nevoie de toată lumea.
Bună dimineața.
Știți ce părere am despre asta ?
Aș vrea să-mi cer scuze...
Asta ar trebui să fie varianta finală !
Raportul despre poziția ministerului.
E plin de erori grave !
Dar ce mă deranjează cel mai mult...
e că eu trebuie să iau cuvântul în Parlament.
Dacă voi mi-ați furnizat informații greșite în mod conștient.
Eu voi plăti pentru asta !
Voi stați la adăpost în spatele birourilor și declarați :
"Regret, domnule. cifrele legate de stratul de ozon sunt greșite."
Dar e responsabilitatea mea !
V-ați gândit la asta ?
Dacă n-aș fi depistat greșeala
mi-aș fi riscat slujba.
Știți ?
Trebuie să refaceți raportul !
- Am început deja. - Foarte bine.
Gata. Întrevederea s-a terminat.
- Bună seara, domnule. - Bună seara.
Unde e mama ta ?
Cred că e la lucru. N-am văzut-o.
Henry n-a mai venit ?
Sal voiam să vorbesc cu tine.
Te-am văzut pe scări la Hartley...
Trebuia să discut cu Anna.
Asta făceam atunci.
Mama ta e cam supărată.
Probabil ți-ai dat seama.
Eu încercam să împac pe toată lumea.
Mă duc la culcare.
Nu, dragă.
Îmi place la nebunie !
N-ai vrea nici măcar să alegi muzica pentru nuntă ?
Așa ar trebui.
Da. Dar ea n-are încredere în mine.
Îmi pare rău c-am întârziat.
Lasă.
- Am început fără tine. - Bine.
Dnă Prideaux bun venit !
Mulțumesc.
How are you?
Tocmai spuneam că mă bucur de această ocazie.
Pentru Anna, desigur.
Nu prea ne-am văzut în ultima vreme...
Așa că de câte ori ne întâlnim, sunt foarte emoționată
Mulțumesc.
Când mă uit la Martyn...
- Doamne ! - Știu.
Mă simt flatat.
Deși nu e genul Annei.
Poftim ?
Ca să spun așa...
Primul prieten al Annei a fixat un soi de model...
frământat, dificil...
Toți cei care au urmat după el i-au semănat.
- Vorbești despre Peter ? - Da.
L-am cunoscut. Pare de treabă.
Este.
Mi-e dor de el.
Mamă, stai liniștită...
Cum e somonul ?
Bun.
După ce s-a despărțit de Anna...
Peter s-a însurat cu o avocată foarte inteligentă.
O fată splendidă...
dar căsnicia lor a durat opt săptămâni.
Dar cine sunt eu să vorbesc ?
Nici recordul meu nu e mai bun.
Ai fost măritată de câteva ori. Nu ?
- Patru. - Dumnezeule !
Și jumătate. Era să se întâmple la Reno.
Când am ajuns la Capela Iubirii...
m-a apucat frica..
Slavă Domnului ! Altfel ar fi fost cinci !
Desigur, ne-a fost greu.
Sunt sigură că Anna v-a spus.
Ce ?
Că a avut un frate.
Am fost șocată.
Uitându-mă la Martyn.
Seamănă atât de mult cu fratele Annei...
Nu știu dacă ți-ai dat seama de asta.
Deși Aston nu era la fel de chipeș.
Mamă, de ce vrei să mă simt prost întotdeauna ?
Nu crezi că mi-e destul de greu?
Ții să-mi reamintești încontinuu ?
Îmi pare rău...
Poate de asta nu trebuie să ne vedem prea des.
E în ordine mamă.
Nu-ți face probleme.
Cred că n-am lăsat o impresie prea bună.
Mă tem că soția dumitale n-a fost foarte încântată.
Eram emoționată. Asta era problema.
Nu-ți face griji. Ne-a făcut plăcere să te cunoaștem.
Dar acum nu mai sunt emoționată.
Trebuie să înțelegi că asta e șansa Annei.
Cu Martyn, are șansa de a începe o nouă viață.
Ar fi păcat s-o împiedice ceva.
Nu cred că înțeleg ce vrei să spui.
Ba înțelegi.
M-am uitat la dta în timpul mesei.
Nici măcar nu te poți uita la ea.
Trebuie să te dai la o parte.
Îți cer s-o faci.
Te rog...
N-o să mai pomenesc niciodată de asta.
Mulțumesc.
Mergem la minister, domnule ?
Nu. Ne plimbăm puțin...
Raymond, vreau să cobor.
Nu durează mult.
Eu sunt. Nu spune nimic.
Vreau să nu spui nimic.
Trebuie să renunț la tine.
E mai bine așa pentru Martyn și pentru tine.
Amândoi știm că așa e cel mai bine.
Trebuie să ne oprim.
Îmi pare rău.
- La minister, domnule ? - Nu, pe City Road.
Unde-l pot găsi pe Martyn Fleming ?
Pe-aici...
- Mulțumesc. - O să-i spun că sunteți aici.
- Ia-o tu. - Mi-o dai mie?
- Ești sigur ? - Da.
Ce te aduce aici ?
Sentimentul.
Senzația...
Am impresia că nu m-am purtat așa cum trebuia.
La Hartley, vorbeai despre pasiune...
Aveai dreptate.
Am fost rece. Știu asta.
Am crezut că viața poate fi controlată...
Dar nu e așa.
Există lucruri pe care...
Există lucruri pe care nu le poți controla.
Așa e.
Tu ți-ai dat seama de asta.
Am venit să vă urez amândurora mult noroc.
Astea sunt pentru mine?
Îți mulțumesc că ai venit.
E foarte drăguț din partea ta.
Articolul ăsta n-are loc. Trebuie să scoatem ceva.
- Da. - Tot acolo ești.
A venit toată lumea. Ne așezăm la masă.
Îmi pare rău, Ingrid.
Trebuie să rescriem raportul.
Toată lumea e aici. Donald, Trevor...
Trebuie să-l terminăm în seara asta.
O să-ți păstrez mâncarea caldă
Bine.
Vin cât de repede pot.
Am vorbit cu Edward.
Mi-a zis că s-ar putea să te propună Ministru al Sănătății.
Asta înseamnă că vei intra în cabinet.
Când s-a întâmplat asta ?
Zvonul circulă de vreo două zile.
Și ce-o să spui ?
Nu știu.
Nu știu nimic.
De ce?
Fiindcă...
Fiindcă... ce?
Poate că e așa cum spui tu.
Poate nu vreau să ajung în vârf.
Asta e tot?
Nu pot să-ți explic.
Lasă, răspund eu.
Nu era nimeni.
Asta a sosit acum, pentru dv.
Cei de la serviciul de pază au spus că nu e nimic periculos.
Scuzați-mă...
Domnișoară Snow, trebuie să ies.
Mă întorc cât de repede pot.
Vineri: 2-5
Ce torturi splendide.
Uitați-vă la broșurile astea pentru banchete...
Eu mă uit la budinci.
Noroc !
Mama ta ar trebui să aleagă furnizorii de mâncare.
E încântată să lase totul în seama noastră.
Și biserica și slujba...
Ea s-a săturat.
A zis că le-a încercat pe toate de-a lungul timpului.
Toate sunt la fel.
Presupun că știe...
Eu și Stephen știm biserica Sf. Anselm.
Da ?
A venit tatăl mirelui !
Tocmai vorbeam despre nuntă.
N-o să avem o "nuntă albă". Fiindcă deja locuim împreună.
Hai să verificăm lista invitaților.
Dacă mă și lași s-o mai "curăț" un pic...
Evident !
Crezi că m-aș fi căsătorit cu el, dacă n-aș fi putut fi cu tine ?
- Anna ? - Vin !
Bună, Jenny.
Am făcut tot ce se putea. Da, cât mai curând cu putință.
Totul va fi bine mâine.
Bună, sunt Martyn. Pot vorbi cu Anna ?
A plecat deja.
Domnișoara Barton urma să devină soția fiului dv ?
Dar dv erați aici în apartament, cu ea ?
Și fiul dv nu știa de relația aceasta ?
Sunteți sigur ?
Ați fost precauți ?
Da.
Unde s-a dus domnișoara Barton ?
Domnule?
Știți de ce a plecat ?
Ce-ai făcut ?
Durerea era insuportabilă. M-am lovit singură.
Proprietarul apartamentului a sunat
ca să-i explice Annei cum funcționează boilerul.
Din întâmplare Martyn era acolo.
Nu știa de apartament. Nu știa nimic.
S-a dus la adresa respectivă. Așa a vrut soarta.
De ce nu te-ai sinucis ?
Ar fi trebuit să te sinucizi când a început totul.
Nu ți-ai dat seama ?
Credeai că vei putea continua ?
- Da ! - Zilnic ?
Credeai că ne vei putea trăda pe amândoi, în fiecare zi ?!
Nu ești un om rău.
Ar fi trebuit să te sinucizi când ți-ai dat seama.
Atunci te-aș fi putut plânge.
Mi-ar fi fost greu, dar te-aș fi îngropat.
Și aș fi plâns.
Ingrid, ia asta...
Nu vreau pastile ! Îl vreau pe el înapoi !
Îmi vreau copilul înapoi !
Îl vreau pe Martyn !
Dă-mi băiatul înapoi !
Ingrid, Martyn e mort ! Fiul tău e mort !
Dă-mi mie durerea ta !
Dă-mi durerea ta...
Dă-mi-o !
E adevărat, nu ?
Ce păcat că ne-am întâlnit !
Cred că fiecare iubește un singur om în viață.
Pentru mine. A fost Martyn.
Pentru tine Anna.
Pentru Anna... cine oare
Ai fost vreodată îndrăgostit de mine?
Și asta ?
Nu ți-a ajuns ?
Nu ți-a fost de-ajuns ?
O clipă, m-am gândit să fac dragoste cu tine.
Timpul vindecă totul. Îți trebuie timp, nu o zi și o noapte.
Intrați, d-lor.
Pentru a-mi proteja familia și colegii, voi demisiona.
Intră.
Am încercat să te avertizez.
Știu.
- Știi unde a plecat ? - Da.
- Unde ? - Azi noapte a venit aici.
Voia să stea cu mine.
A lăsat cumva un mesaj ?
Trebuie să aflu unde e.
Cred că știi. Probabil îți amintești.
Ți-a povestit ce s-a întâmplat data trecută.
Se va întoarce la Peter. Cred că știi asta.
Trebuie să plec.
- Îmi pare rău. Stephen. - Adio. Nu ne vom mai întâlni.
Mulțumesc.
E aici, nu-i așa ?
E aici !
Ai nevoie de foarte puțin timp ca să te izolezi de lume.
Am tot călătorit, până când mi-am găsit o existență a mea.
Adâncurile ființei umane sunt de neînțeles.
Sunt neștiute.
Cedăm în fața iubirii...
pentru că ea ne dezvăluie o parte din necunoscutele lumii.
Nimic altceva nu mai are însemnătate, în cele din urmă...
Am mai văzut-o doar o singură dată, din întâmplare.
Într-un aeroport. Schimbam avionul.
Ea nu m-a văzut.
Era cu Peter. Ținea un copil in brațe.
Nu era cu nimic diferită de alte femei.
TRADUCEREA ȘI ADAPTAREA GOGUPOMPIERU resincronizare CODYBOSS1969